-
Публікації
15 078 -
Зареєстрований
-
Відвідування
-
Днів у лідерах
67
Тип публікації
Профілі
Форум
Календар
Усі публікації користувача Dmitriy_S
-
Та я вже пояснював за шашликі, навіть порохоботка OlaR пояснювала, і за оборону від @Дощте саме, такі ж придурковаті ідеї:)
-
Сьогдні не п'ятниця, а у вас уже така незв'язна річ. Диво якесь:)
-
Ваш коллективний акаунт ніхто не сприймав всерьйоз:) Розслабтесь, ваша коллективна думка зборища дегенератів нікого не цікавить:)
-
Відповіді на ці питання в одному з моїх поперелніх постів:)
-
Це очевидно, але чому це не розуміють генерали?
-
Це не ваша бригада, до речі?
-
Давай почнем здалеку. Була в нас армія до 2014 року. Цю армію розкрадали і руйнували. В кого була честь і совість, звідти пішов. В армії лишились або підараси, які на цій армії наживались, або дегенерати, в яких одна звивина і та від фуражки. Але, поскільки, підараси, які знищують свою власну армію являються дегенератами, тому надалі я всіх цих людей називатиму дегенератами. Після 2014-го ситуація змінмлася, прийшла купа людей, які пройшли через АТО, мають якийсь досвід і менталітет, відмінний від радянсько-української армії. Не всі, звичайно, але багато. Так от до 2014 року в нас армія була 170к, з них 40к строковиківю Тобто 130к кадрових військових. І станом на 2022 рік вони в більшості нікуди не ділись. Так, хтось пішов на пенсію, але після 24.02 вони швиденько мобілізувались, по меншій мірі старший офіцерський склад. А ті, хто прийшов в 2014-ому до генералів не дослужились, тому маєио те, що армією керують саме ті, хто розвалював армію до 2014-ого. Так, чим більше вниз, тим більше адекватних командирів, але чим більше вверх, тим більше радянського гівна і дегенератів. З рівня генерала не дегенератів там нема. P.S. Вибачте за фамільярність, не впевнений, що ми переходили на ти, хоча пам'ятаю вас ще по Еміграції.
-
А може проблема не в героях, а в тому, що люди не хочуть бути м'ясом? Я тут чесно признався, що я не хочу воювати під керівництвом дегенератів. От така моя позиція. Мене @Evgenich питав, я йому чесно сказав. Все інші причини, котрі я описав - це наслідки. Взагалі, як дуже слушно сказав один чувак, концепція "герої не вмирають" - це та сама хєрня, що і баби ще нарожають. Герої вмирають, діти лишаються сиротами, а жінки вдовами. Це трагедія, велика трагедія для сім'ї і маленька для держави. Тому державі пох, для держави такої, як Україна, на ваше життя насрати, як і генералам, які очолюють армію на чолі з Залужним, Залізним генералом.
-
Звідки ви взяли всю цю хєрню про сцикунів? Ви дивитесь єдиний телемарафон? Ви не підкажете як всі ті сцикуни, після відлову ТЦК перетворюються на наших котиків, яким ви шлете донатики?
-
Бездомний, не дивлячись на те, що ви дуже ерудований, ви таки іноді дуже тугуватий. Раз вже ви упом'янули Сунь-Цзи, то більш прийнятним буде: Знаєш супротивника і знаєш себе – змагайся хоч сто разів, небезпеки не буде; знаєш себе, а його не знаєш - раз переможеш, а іншим разом зазнаєш поразки; не знаєш ні себе, ні його — щоразу, коли будеш битися, зазнаватимеш поразки
-
Я взагалі не знав, хто така Безугла до того, як вона почала наїжджати на Залужного. Ні, я чув прізвище, але був не в курсі. Потім подивився - не даремно, я в фейсбуці підписаний тільки на красивих дівчат:) Власне кажучи, тому я дивлюсь не на постать Безуглої з точки зору її репутації, а виключно на питання, які вона задає. І в більшості вони правильні. Партнери нам нічого не винні, нам дуже пофартило, що на Заході зараз мода на папуасів. Тому дивно їх у чомусь звинувачувати, в них свої інтереси. З приводу глухої оборони - частково згоден, але це тимчасова міра. Є бажання - можу розписати варіанти, які в нас наразі лишилися і ваш варіант - найгірший.
-
Ага, Лєнінград:))
-
Ні-ні, я тойво, з Ленглі
-
Це взагалі не має значення, з тієї зброї взагалі використовувалася під час контрнаступу максиму 30%, бо нам потрібна була зовсім не та зброя. В даному випадку взагалі пох, сто танків у нас було б чи триста.
-
Давайте розкажу, як це відбувалося зі сторони Офісу. Звичайно, все виключно у вигляді версії;-) Коли у березні кацапи стояли під Києвом, на політичній арені в нас все було спокійно. Опозиція засунула язики в сраку і сиділа тихо. Але як тільки кацапи вийшли з Півночі, політична боротьба поновилося. Опозиції було плювати на війну і країну, їй потрібна була влада і вона була готова за неї боротися попри все. В Офісі розуміли, що розбрат приведе до поразки, єдність потрібна була як ніколи. І тоді вирішили об'єднувати народ навколо нейтральної фігури. На цю роль вибрали Залужного, бо він досить харизматичний і без відвертих зашкварів. В Офісі прекрасно усвідомлювали, що Залужний - це паркетний генерал, який весь свій час в ЗСУ займався побудовою кар'єри. В Офісі прекрасно знали роль Залужного в здачі Півночі і Півдня, але кращої кандидатури в них не було. І тоді вони почали піарить Залужного. Ця стратегія виявилася вдалою, його постать виявилася прийнятною для прихильників усіх політичних сил і так він став Батьком нації і Залізним генералом. Потім був Харківський контрнаступ, потім Херсонський. В першому випадку кацапи просто проєбалі(с), хоча треба віддати належне, наші зуміли цим скористатись. В другому випадку свою роль зіграли Хаймарси, які фактично перерізали логістику Херсонського плацдарму кацапів. І от після двох вдалих контрнаступів, які більшою частиною були заслугою безалаберності кацапів і географічного положення, Офіс сам повірив в створену їм легенду. Ну і звісно цю легенду підтримували і Залужний і генерали, і політики, і бізнесмени. Це ж для Миколи в окопі війна - це смерть, кров і тяжка праця, а для генералів, політиків і бізнесменів - це можливість зрубають бабла і підвищить свій статус без жодного ризику для життя. Залужний запевняв офіс, що йому треба ще трохи танків, трохи арти і він, навіть без усяких Ф-16 вийде на кордони 91-ого року. І йому повірили. Почали домовлятися, вибивали ту зброю ну і заодно піарили контрнаступ, бо легендарний Залізний генерал не може помилятися. А тоді сталося, що сталося. Залужний обісрався, бо більше таких обставин, як з Харківом і Херсоном кацапи йому не надали, вони зробили висновки. І от тоді Залужний побіг в The Economist і тиснув там есе і інтерв'ю, в намаганні скинути з себе відповідальність. Він там, звісно налажав, як він завжди робить в своїх в інтерв'ю, але в Офісі цей вчинок "оцінили". І от тоді в офісі настало прозріння. Але вже було пізно. Залужного вже зняти вони не могли, народ занадто кріпко захватив наживку. В разі зняття Залужного, був ризик отримати Майдан-3, опозиція такою нагодою скористалася б. В Офісі розуміли, що подальший шлях з Залужним - це шлях в нікуди, бо він фактично законсервував совок в армії, корумпований і неефективний, а Україна не може дозволити собі неефективну армію. Тимчасово вирішили діяти мимо Залужного, скориставшись відповідними нормами законодавства. Таким чином був замінений командувач ССО і керівник Медичної служби. Але наразі ситуація зайшла в глухий кут. Продовжуємо спостереження, далі буде:)
-
Та щось дадуть, але що і скільки. Проблема не тільки в грошах, гроші, при бажанні Захід знайде. Проблема в спроможності нам ту зброю надати. В об'ємах, необхідних для перемоги, таку зброю в необхідній кількості нам можуть надати тільки США. Але при цьому їм прийдеться значно спустошити свої склади, які вони не зможуть швидко поповнити. Враховуючи обстановку в світі, вони на таке навряд чи підуть.
-
Проблема в тому, що у кацапів бюджет на війну 150 млрд.$, якщо не більше. А в нас з тих 80 млрд.$, які ще чи виділять, частину складає невійськова фінансова допомога.
-
То я ж саме про це й написав, що консерватизм там зовсім ні до чого.
-
В одній з самих консервативних країн світу з багатовіковими банківськими традиціями є такі штуки, як Revolut і Monzo.
-
Ви часом не родич Залужного? Чи в одну бібліотеку ходите?
-
Яке майстерне натягування сови на глобус. Ви мене вразили, у вас талант. Вам треба йти в політику. Ви беззаперечно відповідаєте самим високим стандартам українського політика.
-
Мда... Миши плакали, кололись, але продовжували гризти кактус.
-
Героїчний генерал Кривонос з позивним Юган. Юган - це така річка в Сибіру. А позивний такий, бо виріс серед кацапів. Це все, що треба знати про генерала Кривоноса:)
-
Ну чого ж ні. Політики дуже чутливі до рейтингів. І коли більшість живе своїм життям і вірить в казочки про осінь в Ялті і вихід на кордони 1991-го року, то політики і діють відповідним чином, бо орієнтуються на електорат.